-
Gødning
-
Gødning
Kvælstofsmangel gør planten mere udsat overfor alle slags sygdomme imens manglen på kalium hæmmer plantens udvikling og medfører små og spinkle planter. Dette er især udpræget i tørre perioder. Fysiologisk stress vil skade mere ved mangel på kalium, frost skader vil være større, vandlidende områder vil tage længere tid om at komme sig og planterne visner tidligere og forbliver slatne længere under tørke.
I områder med lav tilgægelighed af kvælstof og kalium vil afgrøder være mere udsatte overfor sygdomme og skadedyr. Dette vil resultere i en lavere og svagere vækst som vil indeholde en højere koncentration af opløselige kvælstofsforbindelser og simple kulhydrater, som er en let tilgængelig madkilde for sygdomme såsom meldug. Tyndere cellevægge med mindre mekanisk modstand mod skadedyr kan også forekomme ved kalium mangel. En gennemgang af over 1000 forsøg med korn viste, at de steder hvor kaliumniveauet var lavt og ude af balance med kvælstofforsyningen, kunne tilførsel af kalium reducere sygdoms- og bakterie infektioner i over 70% af tilfældende. Kaliummangel har også været sammenkædet med højere antal af rust- infektioner.
Zink har vist sig at reducere niveauet af infektioner af skarpøjeplet (Rhizoctonia cerealis) imens kobbermangel fører til han-sterilitet som medfører tomme kerner i akset, der senere kan inficeres med meldrøjer.
Mangan har været forbundet med sygdomskontrol i utallige undersøgelser. Det har en direkte hæmmende effekt på svampe vækst, især på meldug, og er samtidig en del af lignin produktionen, der blandt andet tilfører planternes celler mere modstandskraft mod infektioner. Der er samtidig gode beviser for mangans rolle i reduktion af tilfælde af goldsfodssyge.
Asien og Oceanien